Пребъдище
Пребъдище Σωσάνδρα | |
![]() Стара къща в Пребъдище | |
Страна | ![]() |
---|---|
Област | Централна Македония |
Дем | Мъглен |
Географска област | Мъглен |
Надм. височина | 170 m |
Население | 1203 души (2001 г.) |
Пребъдище (изписване до 1945 година: Прѣбѫдище, на гръцки: Σωσάνδρα, Сосандра, до 1922 година Πρεμπόδιστα, Пребодиста[1]) е село в Егейска Македония, Гърция, в дем Мъглен (Алмопия) на административна област Централна Македония.
География[редактиране | редактиране на кода]
Пребъдище е разположено на 170 m надморска височина в северната част на котловината Мъглен (Моглена), на 2 km северозападно от демовия център Съботско (Аридеа).[2]
История[редактиране | редактиране на кода]
В 2007 година край Пребъдище е открито неолитно селище.[3]
В Османската империя[редактиране | редактиране на кода]
Според академик Иван Дуриданов етимологията на името е от първоначалния патроним на -ишти *Прѣбѫдишти от личното име *Прѣбѫдъ, засвидетелствано в гръцки извор от VII век като Περβοῦνδος.[4] Йордан Заимов също смята, че етимологията на името е от глагола „бъда“, като от същия произход са селищните имена Биджево, Стружко, Сбъжди, Охридско, Побоже (Побѫжда 1273), Скопско.[5]
В XIX век Пребъдище е село във Воденска каза на Османската империя. Александър Синве („Les Grecs de l’Empire Ottoman. Etude Statistique et Ethnographique“), който се основава на гръцки данни, в 1878 година пише, че в Препатица (Prepatitza), Мъгленска епархия, живеят 420 гърци.[6] Съгласно статистиката на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) към 1900 година в Прѣбѫдица (Прибѫдище) живеят 250 българи християни и 1080 българи мохамедани.[7]
Цялото християнско население на селото е под върховенството на Цариградската патриаршия. Според секретаря на Българската екзархия Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) в 1905 година в Пребудище (Preboudichté) има 448 българи патриаршисти гъркомани и в селото има гръцко училище.[8]
Екзархийската статистика за Воденската каза от 1912 година води селото с 352 жители българи християни и 1216 българи мохамедани.[2]
В Гърция[редактиране | редактиране на кода]
През Балканската война в 1912 година селото е окупирано от гръцки части и остава в Гърция след Междусъюзническата война в 1913 година. Боривое Милоевич пише в 1921 година („Южна Македония“), че Прибодище (Прибодиште) има 55 къщи славяни християни и 200 къщи славяни мохамедани.[9] В 1922 година е преименувано на Сосандра.[2]
След Гръцко-турската война, в 1924 година мюсюлманското население на Пребъдище е изселено в Турция и в селото са настанени 487 гърци бежанци.[2] Според преброяването от 1928 година селото е смесено местно-бежанско със 148 бежански семейства и 628 души.[10] В 1940 година селото има 1178 жители, от които 505 местни и 673 бежанци.[2] Няколко семейства емигрират в Югославия.[2]
В 1981 година селото има 1291 жители. Според изследване от 1993 година селото е смесено „славофонско“-бежанско като „македонският език“ в него е запазен на средно ниво.[11]
В 1988 година двете запазени Пребъдищки воденици са обявени за паметник на културата.[12][13]
Землището на селото се напоява добре от Голема река (Пожарската река). Селото произвежда пипер, тютюн, овошки, жито, десертно грозде.[2]
Име | Име | Ново име | Ново име | Описание |
---|---|---|---|---|
Горица[14] | Κορίτζα | Корфула | Κορφούλα[15] | възвишение на З от Пребъдище (319,2 m)[14] |
Година | 1913 | 1920 | 1928 | 1940 | 1951 | 1961 | 1971 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 | 2021 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Население | 1435[2] | 1176[2] | 908[2] | 1178[2] | 1131[2] | 1250[2] | 1345 | [2]1241[2] | 1174[2] | 1206 | 1078 |
Личности[редактиране | редактиране на кода]
- Родени в Пребъдище
Атанас Пейов (Αναστάσιος Πέγιος), гръцки андартски деец от трети клас[16]
Атанас Ташев (Αναστάσιος Τασιώνης), гръцки андартски деец от трети клас[16]
Димитър Попташев (Δημήτριος Παπατάσιος), гръцки андартски деец от втори клас[16]
Теоклит Папайоану (1840 – 1907), гръцки духовник
Бележки[редактиране | редактиране на кода]
- ↑ Μετονομασίες των Οικισμών της Ελλάδας // Πανδέκτης: Name Changes of Settlements in Greece. Посетен на 12 април 2021 г.
- ↑ а б в г д е ж з и к л м н о п р Симовски, Тодор Христов. Населените места во Егеjска Македониjа. Т. I дел. Скопjе, Здружение на децата-бегалци од Егејскиот дел на Македонија, Печатница „Гоце Делчев“, 1998. ISBN 9989-9819-5-7. с. 97. (на македонска литературна норма)
- ↑ Αρχαίος οικισμός Αψάλου // Βάση Δεδομпокроителένων για την Ιστορική κληρονομιά της Αλμωπίας – Lhi-Lna. Архивиран от оригинала на 2018-04-29. Посетен на 28 април 2018.
- ↑ Дуриданов, Иван. Значението на топонимията за етническата принадлежност на македонските говори. в: Лингвистични студии за Македония, София, МНИ, 1996, стр. 185
- ↑ Заимов, Йордан. Заселване на българските Славяни на Балканския полуостров : проучване на жителските имена в българската топонимия. София, Издателство на Българската академия на науките, 1967. с. 107.
- ↑ Synvet, A. Les Grecs de l'Empire ottoman: Etude statistique et ethnographique. 2me edition. Constantinople, Imprimerie de «l'Orient illustré», 1878. p. 52. (на френски)
- ↑ Кѫнчовъ, Василъ. Македония. Етнография и статистика. София, Българското книжовно дружество, 1900. ISBN 954430424X. с. 150.
- ↑ Brancoff, D. M. La Macédoine et sa Population Chrétienne : Avec deux cartes etnographiques. Paris, Librarie Plon, Plon-Nourrit et Cie, Imprimeurs-Éditeurs, 1905. p. 190 – 191. (на френски)
- ↑ Милојевић, Боривоје Ж. Јужна Македонија // Насеља српских земаља X. 1921. с. 24. (на сръбски)
- ↑ Κατάλογος των προσφυγικών συνοικισμών της Μακεδονίας σύμφωνα με τα στοιχεία της Επιτροπής Αποκαταστάσεως Προσφύγων (ΕΑΠ) έτος 1928, архив на оригинала от 30 юни 2012, https://archive.is/20120630054150/www.freewebs.com/onoma/eap.htm, посетен на 30 юни 2012
- ↑ Riki Van Boeschoten. „Usage des langues minoritaires dans les départements de Florina et d’Aridea (Macédoine)“
- ↑ Παλαιός Μύλος Σωσάνδρα // Βάση Δεδομпокроителένων για την Ιστορική κληρονομιά της Αλμωπίας – Lhi-Lna. Архивиран от оригинала на 2018-05-02. Посетен на 2 май 2018.
- ↑ ΥΑ ΥΠΠΟ/ΔΙΛΑΠ/Γ/293/29/22-1-1988 - ΦΕΚ 90/Β/19-2-1988 // Διαρκής κατάλογος κηρυγμένων αρχαιολογικών τόπων και μνημείων. Архивиран от оригинала на 2020-09-26. Посетен на 2 май 2018.
- ↑ а б По топографска карта М1:50 000, издание 1980-1985 „Генеральный штаб“.
- ↑ Β. Διάταγμα ΥΠ' Αριθ. 496. Περὶ μετονομασίας συνοικισμὤν, κοινοτήτων καὶ θέσεων // Εφημερίς της Κυβερνήσεως του Βασιλείου της Ελλάδος Τεύχος Πρώτον (Αριθμός Φύλλου 150). Εν Αθήναις, Ἐκ τοῦ Εθνικού Τυπογραφείου, 6 Αυγούστου 1969. σ. 1071. (на гръцки)
- ↑ а б в Μιχαηλίδης, Ιάκωβος Δ., Κωνσταντίνος Σ. Παπανικολάου. Αφανείς γηγενείς μακεδονομάχοι (1903 – 1913). Θεσσαλονίκη, University Studio Press, 2008. ISBN 978-960-12-1724-6. σ. 130. (на гръцки)
|